Alt vel, miss?
- Overbetjent Drake. - Miss Rose.
- Sikke en smuk buket. - Intet er smukkere end en rose.
Jeg tog mig den frihed at købe billetter.
- Overbetjent. - Kald mig Bennet.
Nå, Bennet. Skal vi?
- Så romantisk. - Men de dør.
Ja, af vild lidenskab.
"Hvor sjæle hviler på blomster, hånd i hånd."
"Og hvor vores livlige havn får spøgelserne til at stoppe..."
- Du kunne blive skuespillerinde. - Tror du?
Ja, hvis, hvis du har lyst.
Jeg kendte en, hun arbejdede på ryggen fra hun var ti.
Så mødte hun en trup og drog på turné.
- De kastede blomster til hende, Bennet. - Hun spillede skuespil i stedet for...
...at arbejde på ryggen?
På ryggen til hun fik sin gentleman. Skuespillerinder må have beskyttelse.
Åh, se.
Turtelduer, miss.
Meget venlige, og hvis jeg må sige det, gode til børn.
Hvis det er aktuelt.
Ikke for at fornærme Dem. Hvad hedder De, gode herre.
- Drake. - Drake, det er navnet på en and ikke?
De er næsten i familie. To alen af et stykke.
De er bedårende, Bennet.
- Hvor meget? - 10 og 6.
- Og for en? - Man kan ikke splitte dem.
Det er turtelduer.
Se, den gode dame er faldet for dem.
- Tænk ikke på det, Bennet. - Overbetjent!
- Undskyld, miss, jeg vidste ikke... - Hvad er der? Det er min fridag.
Vicekommissæren har brug for dig, det haster.
Det gør mig ondt, Rose, jeg må gå. Vi ses.
- Boret lige igennem? - Du behøvede ikke pynte dig.
De samme, der røvede Wheen & Harker Insurance?
Hvis det er, gør deres arsenal mig nervøs. Kloroform, røgbomber-
- og nu det her.
I annoncerne står, at de er "garanteret sprængsikre".
Caveat emptor.
- Det er ikke krudt. Hvad er det? - Ja, hvad? Jackson er på vej.
Ædelsten, sagde Hobbs. Denne gang havde de mere held.
Vognen er umærket, juveleren ændrer rute hver uge. Så heldige er ingen.
- Gav nogen dem et tip? - Eller også er de kløgtige.
Midt mellem øjnene på et bevægeligt mål fra et tag.
- Kunne du have taget det skud? - Jeg var ikke skarpskytte.
Det skal du være. Hobbs!
Gerningsstedet skal undersøges, før gaden åbnes, hvor er yankeen?
- Han nægtede at stå op, sir. - Han gjorde hvad?
Få ham slæbt herhen, bundet om nødvendigt.
Ja, sir.
Skaf en sav.
Jeg havde hovedpine og havde behov for en kvindes omsorg.
Når jeg sender bud, kommer du, ellers...
Ellers gør du ting ved mig, låser mig inde, sender mig på osv.
Røgtæppet var for resten kaliumklorat. Tillad mig.
Bikarbonat, så kasserne ikke brændte. Fint arbejde.
Men jeg tager hatten af for sprængningen af boksen.
- Det er ikke krudt, vel? - Det ville engang lave en bule i den.
- Nitroglycerin? Trotyl? - Det er svært at detonere.
- Hvad så? - Aner det ikke.
Det er da umuligt. Vores ædle læge kender ikke råd.
- Vil du tage tøjlerne? - Hvilket?
Gør det, menneske.
Ups.
Drag vestpå, unge mand. Sydvest, kaliber 45.
Kan I se, hvor den er sekskantet. Den er fra en Whitworth.
- En riffel, sir. - Skarpskytternes favorit på skydebanen.
- Wimbledon skydebane. - Skaf en droske.
Du er ingen revolvermand, men de fleste vil kunne se, hvad de skyder på.
Lyset svinder, klubben vil være lukket, før vi har krydset London.
I morgen tidlig. Jackson, kom i gang.
Og hent en moppe, du er ikke hjemme.
- Må jeg tale med dig et øjeblik... - Åh, vicekommissær.
- Jeg har listerne, De bad om. - Tak, mr. Wheen, De har jo travlt.
Ja. Men ordenen hos Wheen & Harker Insurance skal genoprettes.
Jeg takker Gud for, at der ingen penge var, da tyvene kom.
De bør nok begrænse Deres taknemmelighed.
Whites Row, det er soleklart.
- De mener vel ikke... - Disse mænd er ikke amatører.
De går ikke tomhændede fra et indbrud. De gik efter forsikringsdokumenter.
Her er alt, de skulle vide for at overfalde transporten.
Nej... det ville jo betyde...
Hapsburgs Juveler er kun en kunde af hundreder.
Og de har alle deres sikkerhedsplaner mm. hos Wheen & Harker.
Antyder De, at de alle er under trussel for røverier?
Tænk, hvis rygtet spredes? Det ville ruinere mig.
Vicekommissær.
Det er byttet fra vognen, sir. Det er blevet afleveret.
- Afleveret hvor? - Til den bestjålne juveler.
Det blev efterladt på dørtærsklen. Det hele er der, bortset fra en ting.
En safir. En enkelt blå safir.
Hvorfor gøre alt det arbejde for en enkelt lille safir? Hvorfor?
- Kan Wheen være indblandet? - Han udstråler frygt, ikke skyld.
Mænd, som han, har ikke mod til det. Boksen, er det en ny model?
- Kan vi have den samtale nu? - Hvad? Ja, selvfølgelig, naturligvis.
Nå, Bennet.
Jeg...
Jeg har tjenestegjort i nogle år med stort engagement-
- og har, håber jeg, arbejdet tilfredsstillende.
Jeg vil bede dig overveje... hvis du mener, det er velfortjent...
Beder du om lønforhøjelse?
Det er velfortjent, men om det er muligt er nok en anden sag.
Ressourcerne er, som du ved, begrænsede.
Må jeg spørge, stammer anmodningen fra dig eller Rose?
Jeg har bemærket din interesse for pigen.
- Jeg forstår ikke helt... - Bennet...
En pige som hun vil se dig dybt i øjnene, så længe der er penge.
Nej, hun er ikke... Du kender hende ikke-
Jeg har mødt mange som hende, ligesom du selv.
Jeg siger blot, pas på killingens kløer.
Min anmodning var... Jeg burde ikke have sagt noget.
- Det var et dumt indfald. - Bennet...
Godaften, sir.
Overbetjent, hør her.
Stå ret, sergent!
Rør.
Oberst.
Vicekommissær, oberst Madoc Faulkner.
- Mig en fornøjelse. - Hvad laver du i London?
Småforretninger, på vej mod et mildere klima, passende for en pensionist.
Alle soldater må en dag stikke sværdet i skeden, sergent.
Jeg håbede, du ville spise middag med mig og skåle for min skumring.
- Naturligvis. - De med, vicekommissær Reid.
- Jeg vil nødig forstyrre gamle venner. - Jeg insisterer.
Der er kun få af mine gamle venner tilbage, giv mig glæden ved at få nye.
Gordon blev dræbt af Gladstones inkompetence og hans feje medløbere.
Jeg nærer ingen barmhjertighed med mænd i høje positioner uden ære.
Beundrer De mit hjerte, sir?
Jeg har set en magen til på British Museum.
Den blev gravet ud af et gravkammer i Dashur.
Egypterne gav de døde hjerteskarabæer-
- så deres eget hjerte ikke forrådte dem.
Husker du dommedagsceremonien, sergent?
Jeg er ikke sikker på, at jeg...
Lad mig se, hvis jeg husker ret-
- troede de, at guderne vejede hjertet op imod en fjer, retfærdighedens fjer.
Hvis hjertet ikke fremviste synd, stod vægtskålene lige og sjælen fik fred.
Nogle ville mene, at tie om synd ikke er ensbetydende med fravær af den.
- Egypterne er et praktisk folkefærd. - Har De meget, der skal forties?
Jeg havde ikke troet, at en mand, der havde været i krig, ville spørge sådan.
Vicekommissæren deltog ikke i krigen, oberst.
- Og De fører befaling? - Mener De, jeg er ukvalificeret?
Jeg skal ikke kommentere Deres post. min krig var mod imperiets fjender.
- Ikke mod de fattige i hovedstaden. - Er det sådan, De opfatter vores rolle?
Jeg savner fantasi, jeg ved blot, at gode mænd, som tjente dronningen-
- nu sygner hen som resultat af Hendes Majestæts behag.
- Forbrydere? - De vendte hjem fra ædel tjeneste.
Men hjemlandet giver dem hverken taknemmelig eller hjælp.
De bedste af os efterladt sultende og fattige vil reagere voldsomt.
- Det befrier dem ikke fra ansvar. - Nej, alle er lige for loven, ikke?
- Helten og alfonsen. - Sådan er loven.
Deres lov.
Er det også din?
Oberst...
- Bedre mand end overbetjenten fås ikke. - Det ved jeg.
Jeg måtte udnævne Sandhurst-drenge, der ikke nærmede sig ham til officerer.
Med en hær af Drakes slags, kunne jeg have reddet Khartoum.
Jeg har aldrig kendt en mand med mere appetit på dervish-blod.
Trives du som betjent? Med den ydmyge betjents lod?
Jeg tror ikke helt, jeg kan følge dig?
Undskyld mig.
Vær ikke bange. Har I et sted at sove i nat? En slant til et måltid?
Lad os håbe, de finder ly, før Reid, lægger dem i kæder for løsgængeri.
Vores ærefulde Britannien, sergent.
Hun tager en mand og tømmer ham, for så at spytte ham ud.
Ikke alle mænd.
Jeg havde ikke troet, jeg skulle høre dig tale som en, der slap uskadt.
Nej, frue...
Sikke en larm, du laver i aften.
Man må give lyd for sin nydelse. Drake lyder vel som et næsehorn.
- Det ved jeg ikke. - Han er god nok, bare så skidealvorlig.
Tag mig med til begravelsen.
Tror du, jeg har brug for falske folks falske følelser, fordi jeg bor her?
Nu du nævner det, Det er slut med gratis ture, husregel.
Jeg har konto her. Se på mig.
Er det her ikke det ærligste ansigt, du nogensinde har siddet på?
Min sergent Drake havde kun en elskerinde, er du blevet kureret?
- Hvad hedder hun? - Rose.
Gifter du dig med hende?
Jeg er ikke sikker på hun vil. Jeg har kun små midler.
- Hvad med hendes? - Hun håber på at blive skuespillerinde.
"Håber på"? Hvad er hun nu?
In extremis, extremisme.
De med mest behov for det finder mindst nåde i denne grusomme by.
Hvis du elsker hende, så gør hende til din. Der er ingen gåde ved det.
- Sig det til mr. Reid. - Han og jeg er uenige om mange ting.
Jeg synes, gamle kammeraters genforening kræver noget stærkere.
Mr. Reid gav mig en cognac sidste jul, jeg gemte den.
Jeg har prøvet at blive med at læse, særlig om Egypten.
Men det er svært at finde tid med politiarbejdet.
Det er fra militæret. Pikrinsyre.
Hæren kalder det lyddit, ny ammunition.
Det får krudt til at ligne peberkorn.
Røgbomber, lyddit, disse ting fås ikke våbenbutikker.
- Nogen leverer det, find dem. - Jeg?
Ja, Jackson. Dig.
Jeg vil satse min løn på, at nogen i din vennekreds-
- kender en våbenhandler, der fornylig er kommet til penge.
Er det et ægte væddemål?
Jeg har derfor spørgsmål vedr. Deres produkt og beder om et snarligt møde.
- Få det bragt til pengeskabsfirmaet. - Straks, sir.
- Er der andet, vicekommissær? - Ja, hvor er overbetjent Drake?
- Hvordan fandt du mig? - Jeg er betjent.
Har du oplyst vicekommissæren om min deltagelse?
Lad det slutte her, så tier jeg, men jeg beder dig, forlad London.
Vi har en stor opgave foran os. En, jeg har brug for dig til, sergent.
Jeg er betjent.
Så lad os tale om retfærdighed, strisser.
Var du gået forbi de mænd i går aftes? Havde du skyndt dig videre?
De er dine brødre, sergent! Og den krone du tjente og tjener-
- er ligeglad med, om du havner blandt dem.
Men vi skal vise dette rådne kongerige sand retfærdighed.
- Oberst, bed mig ikke... - Husk, hvem du er.
Eller foretrækker du at være Reids lænkehund?
- Jeg er ikke... - Du er den kriger, jeg skabte.
Ikke en fej krøblings medløber.
Men det passer ham nok godt at have dig sådan.
Man forstår godt, at han prøver at holde dig fra din Rose.
Har du ikke fortjent at sove roligt i hendes favn?
Ikke længere at skulle vride dig i dine mareridts kvælergreb?
Alle har gjort sig fortjent til deres, og vi sørger for, de får det.
Vi tager uendelige rigdomme tilbage fra dette kongerige.
Mere end nok til hver mand, den tævedronning har kastet for ulvene.
Og bagefter et liv langt væk herfra, med din Roses hånd i din for evigt.
Indsigtens sten for egypterne.
Cleopatra selv havde safirer i sin øjenskygge for at se klarere.
Du ved, hvor du kan finde mig.
Mine æg bliver kolde.
Et meget elegant våben, vicekommissær.
De bedste skytter bruger Whitworth.
- Hvem? - Vores medlemsliste er fortrolig.
Det er min pligt at spørge, hvad Deres spørgsmål drejer sig om.
Vi trak en Whipworth-kugle ud af en hest, der blev skudt under et røveri.
Tror De nu, at De kan hjælpe mig med at opfylde min pligt?
Jeg vil nødig blande mig, men lad mig foreslå, at De taler med George Dogget.
- Han vandt Dronningens Trofæ. - Vores højeste udmærkelse.
Før hændelser førte til, at han blev bortvist.
- "Hændelser"? - Tyveri fra andre medlemmer.
Det og hans smag for levende mål. Fugle, egern-
- katte og hunde, de lokale kæledyrsejere blev vrede.
Bennet!
- Du virker fraværende. - Jeg har det fint, sir.
- Angående vores samtale i går... - Jeg er bare ved at blive forkølet.
Mr. Doggett?
Slå den ind.
Om jeg må bede.
Tak.
Kopieret direkte fra policen. Mr. Wheen får et slagtilfælde.
Jeg genkender dig, sergent. Det er dig, ikke? Gudindens plage.
Det er ikke personligt.
Lod du ham undslippe?
Det spiller ingen rolle, se.
- Det næste job? - Også kopieret fra Wheens policer.
Det vil tage uger at finde den.
Vi må tale med mr. Chatwood om hans pengeskabe.
Men vores pengeskabe afprøves, gentagne gang, fuldstændigt!
Jeg opsøgte byens værste tyve, men ingen kunne knække vores nye lås.
Mr. Chatwood, vi har ikke at gøre med almindelige forbrydere.
Jeg har aldrig oplevet tyve stjæle sådan et bytte og aflevere det.
Jeg skal have navnene på alle ejere af et Chatwood pengeskab-
- alle købere af Deres nye model. Og jeg skal have dem nu!
Chatwood-ejere. Skynd dig til Wheen & Harker-
- krydstjek listen og find den, tegningen hører til.
Hvis Mr. Wheen ikke samarbejder, så sig, jeg har en celle til ham.
Vicekommissær, det kan tage mig hele natten.
En dag vil der være skinnende maskiner, der kan gøre arbejdet, men indtil da-
- har overbetjent Artherton en dejlig tyrkisk kaffe-
- som jeg vil foreslå, du forsyner dig med.
Bennet!
Miss Rose.
Sikke en dejlig overraskelse. Har du bestilt mig?
Nej, jeg kom for at... For at spørge dig...
Ja?
Efter det vi talte om...
Hvad hvis jeg var en formuende mand og kunne støtte dig i dit skuespilleri?
- Som en mæcen? - Ja, netop det, du sagde.
Åh, Bennet, sikke en smuk tanke. Må jeg byde på te?
Jeg vil allerhelst til New York, og jeg...
Rose, du må ikke lade dem vente.
Jeg er bange for, du må undskylde mig.
Hvis De vil have hendes tid, må De betale som alle andre.
Var det det hele, overbetjent?
Hallo!
Var det alt, mr. Drake?
Det her er en virksomhed, ikke en boksering.
Fandens, jeg ved, du snyder.
Overbetjent!
Jeg er ude, men jeg vender tilbage.
Vil du være med i vores fornøjelige hasardspil?
Fyld de her til toppen.
Vi har haft vore uoverensstemmelser, men jeg har tænkt over det.
Hvad med at begrave stridsøksen?
For som jeg ser det, virker vi, som to mænd med meget til fælles.
Vi har intet til fælles.
Mænd, der er gået gennem ild, lægger aldrig heden bag sig.
De ser de brandsår, andre mennesker ikke ser.
Nej, du og jeg har meget til fælles.
Det værste og det bedste i livet. Krig og kvinder.
Jeg hørte, du var ude med Rose. I teatret.
- Lad mig være i fred. - Pas på din tegnebog.
- Det er kun gratis, til du er i nettet. - Lad mig være.
Et godt råd er at spare på kræfterne med hende.
For hendes søde lille mund kan suge en melon gennem en rugstilk.
Kom nu, vi er venner! Der er ingen skam i at nyde en lækkerbisken.
Han vil løbe væk med mig.
En af samfundets søjler forvandlet til en skøges dåre.
- Var sød. - Det var et uheld.
Jeg taler ikke om mig, fjols. Vær sød mod Drake.
Han er sød, men...
Kaptajn Jackson, jeg giver ikke mig selv til en Whitechapel gadebetjent.
Det er præcis det, jeg taler om. Knus hans hjerte på en pæn måde.
Hvorfor tager du dig af det?
Fordi han kommer fra det, han kommer fra.
Og desuden-
- vil det ende skidt.
- Hvorfor siger du det? - Du godeste, det gør alt jo.
- Hobbs? - Stadig hos Wheen & Harker.
Han forventer at komme til formiddag.
Med mindre min kaffe fremkalder endnu en eksplosion i drengens mave.
Send en anden betjent, sig...
Et tip fra en hæler. Han synger for ti shilling.
- Han prøvede at sælge den. - Jeg ville have noget for mit besvær.
- Kun en tåbe afleverer byttet. - Hvem?
Drøm bare, strisser, jeg får halsen skåret over, hvis jeg sladrer.
- Det bliver værre ellers. - De aner ikke, hvad der venter.
I gennemrodede min gamle taske, og fandt noget spændende.
I vil sikkert betale godt for at vide, hvad det næste bliver.
I kan rende mig.
Undskyld, det, jeg ville sige, var, æd en sæk lort!
Dekoreret skarpskytte. Ifølge nogle skarpskytternes skarpskytte.
Og se dig, Lænket som en hund. Hvorfor?
Da vi ikke kæmpede for feje hunde som Dem mere, blev vi sparket som dem.
Vi sover i skidtet og æder affald. Vi vil have job og et liv.
- Mange klarer sig. - Hvad ved De om det, svin?
Overbetjent.
Igen!
Vent.
Hvad med give mig lidt til gengæld? Indgå en handel?
Jeg indgår ikke handler.
Tror De, De kan skræmme mig, med en lille celle og din snærren?
Med det, jeg har set, ville De skrige Dem selv til døde og pisse i bukserne.
Vil De stoppe dem, laver vi en aftale. Men hurtigt, for de er væk kl. 12.
Hvad forlanger du?
Fjern gorillaen, jeg kan ikke lide hans stank.
Hawkins, han leder og planlægger. Store pengeskabe fyldt til randen.
- Han sprænger dem og tager rub og stub. - Hvor?
Deres ord på at jeg ikke ryger ind.
- Deres ord. - Det har du.
Metropolitan Precious Metals Company, Shadwell.
Du bliver her, til jeg har Hawkins.
Snyder du mig, lægger jeg selv rebet om halsen på dig.
- Jeg har brug for alle mand. - Men Hobbs...
Metropolitan Metals stemmer med begge lister, hvad vil du foreslå?
Hvor er Drake?
Velkommen hjem, sergent Drake.
- Det er en ære at kæmpe ved din side. - Denne krig er kampen værd.
Han reddede mig fra flasken og piben. Og det obersten har planlagt her...
Det er et øje for et øje.
- Godmorgen, sir. - Stepney politi for inspektør Reid.
Vi hører snak om et kommende røveri. Jeg skal tale med din overordnede.
- Jeg troede ikke, du var vindueskigger. - Væk, lærte Pinkerton dig ikke noget?
Jeg har vendt stenene, som du bad om. Fyrene der er blevet bemærket.
Tyvene er soldater.
Lederen er en oberst med et nag på størrelse med Sahara.
- Hawkins? - Tæt på. Faulkner.
- Faulkner... - Ja.
En droske.
Tak.
Rolig nu.
Sådan.
- Hvor er Faulkner? - For sent, røvhul!
Vi bliver betalt, før De når ned for enden af Leman Street.
Vicekommissær!
Kun tre mulige, sir.
Mønten! De går efter Den Kongelige Mønt.
- Godmorgen. - Godmorgen, vi har en leverance.
Hvad gør du?
- Du sagde, ingen kom til skade. - Jeg sagde, at ingen behøvede dø.
Og det gør han ikke, det er en skramme, du er blevet blød i politiet.
Hør efter, så sker der ikke noget!
Over på den anden side! Ned på maven! Ned!
Hør efter, tak.
Vi er her efter Hendes Usle Majestæts guld.
Tro ikke, vi er simple tyve. Vi ønsker ikke at skade nogen.
Vær stille, så kan I vende uskadt hjem til Jeres familier.
Værsgo.
Du med, sergent.
Til byttet.
Lynch!
Åh Gud!
Nej!
Skyd ikke!
Nå, sergent?
Afblæs det. Det er din sidste chance. Jeg anholder ham.
Resten af jer efterlader guldet og forsvinder, jeg beder dig, oberst.
Tænk dig om, Harris.
Du ved ikke, hvem dit mål er, ingen af kender hans evner.
Sergent Drake blev afskåret fra sit regiment ved El Teb-
- og omringet af dervisher.
Men da solen gik ned over ørkenen den aften, havde han dræbt dem alle.
Ikke sandt, sergent? Jeg fandt dig skrigende i sandklitterne.
Med deres lemmer strøet omkring dig som et offer til din grusomme gudinde.
Men i dag er din gudinde ikke på din side.
Kom her.
Lynch.
Tag ham med.
Hvis du ikke vil have del i deres bytte, får du del i mit.
Du stjal medaljer?
Jeg har sagt, jeg ikke er interesseret i prangende smykker.
Og hvad er de her? De tarveligste smykker af alle.
Jeg vil lade dem vide, hvad jeg mener om deres medaljer.
Giv mig lydditen.
De skal lære, at min retfærdighed er en orkan af ild.
Nej!
Du skal ikke komme mellem Falken og hans bytte.
Af alle, var du den sidste, jeg troede kunne forråde mig.
Oberst! Politiet!
Nej. Nej...
Udenfor!
Faulkner! Overgiv Dem!
Tilbage! Gid Jeres knogler brækker!
Lad gift falde og lig død på jorden-
- for jeg har smækket dørene til firmamentet op!
Reid, forsøger I at trænge ind, bliver sergent Drake skudt og kastet ud.
Fjern betjentene og giv mine mænd frit lejde-
- til et skib bort fra dette besudlede land.
Da og først da slipper jeg Drake.
- Det ved De, jeg ikke kan. - Det kan De, ellers dør Drake.
- Reid. - Hvad?
Har du stadig Whitworthen?
Faulkner! Jeg går ind på Deres krav.
Mine mænd er fjernet. De har frit lejde.
Strisseren gjorde det.
Velkommen hjem, sergent Drake.
Man har fortalt mig, du opsøgte den sorte kløft.
At du lagde dig under kniven og nålen for at holde drømmene i ro.
Men al din smerte kunne ikke redde hende, vel?
Din ildsprudlende dame ejer dig stadig.
Den hellige mand hjalp mig.
Gudinden helede mig.
- Jeg er ikke længere den, jeg var. - Sig det til Dem.
- Sænk dit våben. - Mænd som os, sergent...
- Vi bærer hende her. - Overgiv dit våben.
Jeg anholder dig.
Du bliver skudt ned, i det sekund du træder udenfor. Det er forbi.
Jeg havde intet valg, det ser du vel.
Du skal gøre det.
Nej.
- Gør det. - Jeg kan ikke, oberst.
Det er en ordre, sergent.
Jeg er ikke din sergent længere.
Hans gerninger er retfærdige vejet på den store vægt-
- og ingen synd kan pålægges ham.
For hans hjerte er lettere end sandhedens fjer.
Vicekommissær Reid, jeg ved, De er her.
- De må have lægehjælp. Hent Jackson. - Vent, vicekommissær.
De bør vide, at sergent Drake med en pistol rettet mod sig blev tvunget med.
Han er lige så god en betjent, som han var som soldat.
Og uskyldig i nogen misgerning.
Og vicekommissær, når De vender hjem i aften-
- så tak Gud for, at De aldrig har set det, jeg har bevidnet.
De tapreste mænd slagtet som svin.
Sønner og brødre i hundredvis efterladt som ådsler.
Mens insekter fester i deres sønderrevne hulrum.
Og det hele for dronningen og fædrelandet.
Egypterne var tåber.
Hvilken Gud kunne håbe at bære vægten af en mands hjerte?
Nej!
Det obersten sagde, om min misgerninger, jeg må fortælle dig...
Overbetjent.
Jeg har ikke grund til at betvivle ærligheden af mandens tilståelse.
Vent.
Jeg bringer ikke forstyrrelse.
- Davs, Bennet. - Miss Rose.
- Jeg... goddag. - Goddag til dig.
- Jeg har noget at sige, med forlov. - Værsgo.
Egypterne fortæller en historie om en gudinde.
En grusom gudinde for krig og smerte.
Hendes åndedræt spyede ild og skabte ørkener og hylede i vinden.
Død og blodsudgydelse var balsam for hendes hjerte.
Men i historien bliver hendes hjerte roligt og hendes raseri stilnet.
Og krigens gudinde forvandles til kærlighedens gudinde.
Jeg fortalte mig selv den historie, og håbede, det kunne ske.
Forstår du, jeg...
Jeg...
Du ved, jeg ikke er en rig mand.
Men det jeg ikke kan tilbyde dig af rigdom og luksus...
Miss Rose, jeg tilbyder dig hele mit hjerte for evigt.
For når jeg ser på dig, føler jeg en nåde, jeg troede, jeg havde mistet.
Og jeg vil arbejde så hårdt som nogen mand kan og mere-
- for at skænke dig lykke hver dag.
Og for at blive en bedre mand. Hvis du ville...
Jeg mener...
Hvis du vil overveje at gøre mig den store ære at stå ved min side.
Åh, Bennet. Det er så forfærdeligt... sødt.
Men... forstår du, jeg tror ikke...
- Jeg har forestillet mig et liv... - Miss Rose, tilgiv mig.
Nej! Du må ikke undskylde. Du er en vidunderlig, vidunderlig ven.
Men jeg kan ikke være en betjents kone.
Rose.
Jeg håber, at du altid vil være min ven, Bennet.
Der er kø efter dig.
Overbetjent.
Overbetjent Drake.
Ingen mands hjerte lider evigt. Det lover jeg dig.